Alle dør... Må jeg starte forfra? Alle fortjener at dø.
Jeg skulle dø af alderdom. Det var i al fald min plan.
Mitchell skulle dø ærefuldt i kamp.
Ikke frysende, alene og bange.
Han troede ikke, at døden ville smile.
Døden var altid givet. Noget, vi alle kunne se frem til.
Men ikke Mitchell.
Døden er ikke enden for en vampyr...
...men begyndelsen.
Her er vi nu... overset og glemt.
Unaturlige og overnaturlige.
Vi er tilskuere til dansen.
Jeg var i al fald omgivet af mine venner og min familie.
Det værste ved at være et spøgelse er ensomheden.
Man ville gøre hvad som helst for lidt trøst.
Følelsen af hud mod hud som siger: "Alt er godt nu. Jeg er her."
Det er en sult, et instinkt.
Man kan endda trække andre med sig ind i de dødes verden.
Selv hvis man også forvandler dem til monstre.
Så har vi dem, der er som George.
Dem, som burde være døde.
Men de går, rystede og blodige, væk fra ulykken.
Men hvad er prisen?
De er arrede.
Forandrede.
Nu er de også monstre. Afvigelser.
Det, som findes i mareridt... den store stygge ulv.
Hvad har vi så at se frem til, os flygtninge?
Dødens vraggods.
Det var for sjovt.
Måske... hvis vi stadig fortjener nåde...
...finder vi hinanden.
- Hej! - En stor pizza.
Behold resten.
- Hvor længe har du været pizzabud? - Et par måneder.
- Kunne du køre knallert inden? - Nej, vi skulle lære det.
Du hader vel pizza. Du siger nok til din kæreste: "ikke pizza i aften!"
- Jeg bor hos min far. - Vi ses!
Han kunne se mig! Det sker ofte nu, selv med normale mennesker.
Da jeg smed skraldet ud, kørte en fyr forbi og råbte: "Tøjte!"
- Vil I have te? - Du laver te hele tiden.
Der står kopper overalt. Når jeg vil lave te, kan jeg ikke-
- for alt teen er væk. Og du kan ikke engang drikke te!
Du kan ikke drikke det, men du laver det. Det driver mig til vanvid!
- Det får mig til at føle mig normal. - Du er et spøgelse!
Ja, ja. Er du færdig med dem her?
- Skal I af sted? - Ja. Det er hans tid på måneden.
Nå ja. Det savner jeg ikke.
Jeg måtte ligge i sofaen. Sagde nogen noget, bed jeg fra mig.
I dit tilfælde er det vel muligt, at det sker. At bide...
- Vi ses. - Godt! Vi ses!
Du burde være glad på hendes vegne. Folk kan se hende! Hun kan gå ud.
Andres huse får bænkebidere. Hvorfor fik vi det søde spøgelse?
Det må være noget uløst ved hendes død. Derfor er hun her stadig.
- Det er uretfærdigt. - Præcis! Hendes død var uretfærdig.
Nej, det er uretfærdigt, at hun skaber så meget opvask.
- Hvad vil du gøre? - Jeg arbejder en time.
Så siger jeg, at jeg skal gå, og gemmer mig i isolationsrummet.
Godt. Jeg slipper dig ud i morgen tidlig.
Jøsses, Mitchell! Det er svært finde rundt her.
Jeg fandt ikke intensivafdelingen.
- Hvad laver du her, Seth? - Herrick vil rekruttere mere taktisk.
Rige mennesker med magt.
Ingen bumser eller folk, som sover i natbussen.
Lauren var et godt valg. Hun er i al fald flot.
- Ham her er vist fuldmægtig. - Lad ham være.
- Hvad? Vil du være med? - Nej, jeg...
- Jeg er holdt op. - Jeg har hørt det før.
Hvilken blodtype har han? A+.
- Det smager som Jacob's Creek. - Gå væk fra sengen.
Husker du den mandlige studerende? Var det i '58 eller '59?
Eller du og Herrick og pigen på hotellet eller parret i parken?
Du kan ikke holde op. Vi er, som vi er.
Kom nu. Bare en smagsprøve, et lille nip.
- Lad ham være. - Eller hvad?
Hvornår fik du sidst blod? Du ryster og sveder.
Vogt døren. Jeg har et job at passe.
Jeg er ligeglad, hvem du kender. Sig til Herrick, at sygehuset er forbudt.
Jeg vil advare dig... venner imellem.
Du får det svært uden os.
Jeg tænkte: "Hvis jeg ikke rejser nu..."
Mine venner er blevet gift og har fået børn og er blevet.
- Hvem var hun? - Lauren. Hun arbejdede her.
- Hvornår døde hun? - Et par måneder inden du begyndte.
- Hun var smuk. - De holder en mindegudstjeneste.
- George! - Hej, Mitchell.
- Skulle du ikke gå? - Pokkers! Jeg skal gå... nu.
- Jeg har pause om ti minutter. - Vi ses.
Det haster ikke.
Hallo! Hvad laver I?
Det her bliver kontor, når de bygger fløjen. Se, hvordan det så ud!
Møblerne er smadrede. Har de haft psykisk syge her?
Åh, nej!
Jeg følte mig alene. Forstår du? Mitchell?
Mitchell? Har du det godt? Din hånd ryster.
Ja... jeg holdt op med at ryge for et par uger siden.
Har du en kæreste?
Jeg prøvede at være sofistikeret, men jeg fremstod ret dum, ikke?
- Jeg er en rigtig idiot. - Det gør ikke noget.
For at svare på dit spørgsmål... Nej.
Mine forhold har fulgt det samme mønster. De har været korte-
- og de er ikke endt godt. Det skal jeg ændre på.
Jeg kan ikke blive ved med at såre folk. Jeg vil have noget normalt.
- Men nogle siger, at det ikke går. - Hvem?
Vent lidt.
Rummet er fuldt af folk. Jeg har kun 40 minutter.
- Det er fint her. - Jeg kan ikke stoppe her.
- Jeg skal ud. - Vent!
Du kan ikke bare løbe rundt her. Du kan dræbe nogen.
Kom med hjem i stedet. Du kan ikke altid adskille tingene.
Det her er en del af dig. Det er sikrere hjemme. George!
Hej. Hvordan går det?
Undskyld.
Hej, makker. Hvad flygter du fra?
Nej, nej, nej!
- Du har ret, vi tager hjem. - Hvad?
Det er sikrere der. Kan vi køre nu?
- Var det ikke din tid på måneden? - Han gør det her.
- Jeg har lige støvsuget. - Træk gardinerne for og sæt musik på.
Vi siger, at vi holder fest. Sæt alt væk, som ikke må gå itu.
- Hvad skal vi gøre? - Komme væk.
Må jeg kigge på?
Jeg vil se, hvad der sker.
Det er ikke, som da du var seks år og så din kat få killinger.
- Det er privat. - Du har set mig efter døden.
- Du kan ikke skade mig. - Lad hende se. Det er en del af dig.
Fint. Bliv i køkkenet, så den ikke kan se dig.
Jeg ved ikke, hvad den gør, hvis den ser dig.
Det er på vej.
Nogen er flyttet ind i nummer 18.
George?
Han er væk.
- Hej. - Hej.
Åh, nej! Hvor er alle vores ting? Hvad gjorde den?
Vi reddede det, vi kunne, men jeg har ti affaldssække i soveværelset.
Vi skal desværre i lkea.
Gå I ud, så rydder jeg det sidste op.
- Owen ringede! - Hvem?
Viceværten, min forlovede... tidligere forlovede.
- Han kommer forbi. - Hvorfor?
- Han vil møde os. - I har boet her længst.
- De andre kunne ikke lide stedet. - Hvorfor sagde du ikke nej?
Jeg prøvede, men hun sparkede mig over skinnebenet.
- Skal du være her, når han kommer? - Selvfølgelig!
Jeg gemmer mig selvfølgelig. Jeg har skrevet nogle spørgsmål.
- "Går du i seng med Janey Harris?" - Hun kunne altid lide Owen.
- "Har min søster fået et barn?" - De har forsøgt i lang tid.
Er I dumme? Det er Annies ekskæreste, der kommer.
Han begravede hende. Du må ikke engang være i nærheden af huset.
Jeg vil da se ham. Vi var forlovede!
Tænk, hvad der ville ske, hvis han så dig.
- Det ville udsætte os for fare. - Det her handler kun om dig.
Du mistede din elskede, og så må jeg ikke møde min.
- Hvad er det værste, der kan ske? - Vi kunne blive klynget op!
- Vi skal beskytte husstanden. - Du har lige smadret husstanden.
Det... Det var ikke mig.
- Det afgør sagen. Annie? - Godt...
- Glem ikke: Janey Harris. - I er vanvittige.
Spørg til vandhanen... Nej, jeg gør det.
Jeg snakker med ham. Vi er to fyre, der lejer et hus.
Det er helt naturligt. Vi skal bare opføre os normalt.
Held og lykke med det.
Hej! Jeg hedder Mitchell, og det her er George.
Hej! Hvordan går det?
- Hvor er alle møblerne? - Jo...
Vi vil leve minimalistisk.
Det er let at blive forført af livet i det 21. århundrede.
Man tror, at en sofa eller en stol gør en lykkelig.
Burde vi ikke stræbe efter noget mere åndeligt, mere zen-agtigt?
Jeg troede, at I skulle male og havde stillet møblerne væk.
Ja, det havde været mere logisk.
- George... Kig lige, hvad det var. - Ja. Tak, Mitchell.
- Vil du have noget at drikke? - Jeg vil gerne have en øl.
- Hvad laver du? - Jeg ville se ham. Jeg gemmer mig.
Er du sindssyg? Han ser dig og dør af chok.
Annie... Det er udelukket.
Efter et stykke tid kommer vandet. Det driver George til vanvid.
Jeg skal nok kigge på det. Det er skønt at have jer her.
Det fungerede ikke med de forrige lejere. Skål.
De hørte om det, der var sket, og lod fantasien løbe løbsk.
Ved du, hvad der skete med min forlovede?
Mægleren nævnte noget om det.
Jeg har knap nok været tilbage siden da. Det føles underligt at være her.
Hvad skete der? Gør det noget, at jeg spørger?
Vi var lige flyttet ind. Det var mørkt. Der var ingen elektricitet.
Hun stod øverst på trappen og... Jeg ved ikke.
De sagde, at hun måtte være faldet forkert eller noget.
- Hvordan var hun? - Annie?
Hun var sød, sjov og klogere, end hun selv troede.
Og hun var min.
Jeg tror, at folk kan efterlade et ekko, hvor de boede.
De tidligere lejere mærkede noget. Det var måske sådan noget.
- De sagde, at det var uhyggeligt. - Nej, det er godt. Vi trives.
- Hvad var det? - Hvad? Det var en due.
- En due? Fik du den ud? - Jeg dræbte den.
- Dræbte du den? - Ja, med en sko.
- Jeg må hellere gå. - Skal du?
- Det var godt at møde dig. - Ring, hvis der er problemer.
- Vi trives her. - Tak.
Hvordan bevarede du fatningen? Du burde være spion.
Du må være trænet. Du bevarede virkelig roen.
Han elskede dig utroligt meget. Når han talte om dig...
- Du gjorde ham lykkelig. - Spurgte du til hanen?
- Er den her hans? - Hvad?
- Flasken. Er den hans? - Ja.
Mange tak. Vil I se det igen? Kigger I?
Er I sikre? I kigger ikke. Nu sker det!
Mange tak.
Jeg skal desværre gå.
- En gang til. - Vi må gøre det en anden gang.
Fik du ikke min besked? Dette er intet spisekammer, Herrick.
- Vi er bekymret for dig. - Vi skal holde lav profil.
I kommer her og angriber folk, når de sover.
- Hvem gjorde det? - Seth sagde...
Jeg vil fortælle dig noget om Seth.
Han er en idiot.
Men det får en til at tænke på reglerne, vi lever efter.
Her er en tanke: Tænk, hvis verden vidste, at vi fandtes.
Tænk, hvis de havde et valg.
Sælger du varm chokolade? Godt. Vil du have?
- Nej. - En kop varm chokolade, tak.
- Hvornår begyndte du? - Klokken to.
- Hvem kommer her om natten? - Mest personalet.
Men også forældre fra børneafdelingen.
De skiftes til at komme her, og køber kaffe uden at drikke den.
De værdsætter sikkert dit arbejde.
- Jeg giver. - Hvor venligt. Hav det godt.
- Hvad var det for et trick? - Det var god opførsel.
Hvad gør vi, når folk ved, hvem vi er? Begynder vi at omvende alle?
Nej, en ting ad gangen. Men det er sådan nogle idéer, vi skal bruge nu.
- Og de folk, som nægter? - Du tog imod mig med åbne arme.
- Det var ækelt! Smag. - Jeg ville redde mine mænd.
Det var ædelt af dig at blive udødelig-
- så dine venner kunne sygne hen på sygehuse og alderdomshjem.
Det er for sjovt! Jeg driller dig bare.
Tilbyder man evigt liv til folk og deres elskede og børn-
- så bliver køerne kilometerlange. Vi går op til børneafdelingen.
Tror du, at nogle af forældrene, som hun nævnte, ville afvise os?
Du har tænkt på det, ikke?
De fik deres chance. Vi gav paradiset til dem, og se, hvad de gjorde.
- Hvorfor er du så interesseret i mig? - Hvis situationen ændrede sig...
...så vil jeg gerne have dig ved min side som i gode, gamle dage.
Folk beundrer dig. Jeg beundrer dig.
- Trods dine særheder. - Mine særheder?
Alle spiller en rolle, men du kan vist lide det.
- Du er holdt op med at suge blod. - Du ville ikke forstå det.
Det er vanvittigt. Du er en haj, så vær en haj!
Du har sikkert en nødplan. En, som du har forberedt.
Så du har nogen tæt på, når tørsten melder sig igen.
De kalder på mig.
Alt forandrer sig snart, ingen kan stoppe det.
Det er naturens gang. De tektoniske plader flytter sig.
Det eneste, du og jeg kan vælge-
- er hvilken side vi er på.
Så har du noget at fundere over.
Jeg skal til Laurens mindegudstjeneste. Vil du med?
- Jeg ved ikke. - Det bliver godt.
- Eller frygteligt. Var I ikke venner? - Ikke rigtigt. Lidt til sidst.
- George! - Hej.
Jeg skal bruge tre pudevår. Mrs Nixon kastet sin fiskegratin op.
- Tak for det. - Du har skiftet shampoo.
- Du dufter normalt af vanilje. - Hvordan ved du det?
- Jeg har en god lugtesans. - Kan du lide den?
Ja. Du dufter af Polo'er. Har du et hul i midten?
Vi ses.
- Er du vild med hende? - Nej. Jeg ved det ikke. Er du?
Mig? Absolut ikke. Hun er sød, men...
Hvis du kan lide hende, kan jeg...
Det er ikke noget, der sker hver dag. Jeg vil ikke tage modet fra dig.
- Skal jeg spørge hende? - Nej! Du godeste!
- Det er barnligt. - Sådan er det at være en fyr.
- Hvorfor vil du sætte os sammen? - Det vil jeg ikke! Det er...
Det er bare fjollet.
Jeg forhører mig. Jeg kan tale med kvinder uden at begynde at græde.
Jeg ved ikke. Lad mig tænke på det.
- Har du set min telefon? - Nej.
Hanen i køkkenet lyder underlig. Kan du komme og lave den?
Passer det dig i eftermiddag? Jeg håber, du har det godt. George.
Bøh!
- Lauren? - Er du overrasket?
Det er synd, at Mitchell ikke kom til min mindegudstjeneste.
Han kommer måske til din.
Sikket blik! Det her må være forvirrende. Lad mig forklare.
Inden jeg døde, fik jeg en underlig sidste tanke.
Nu bliver den din.
Alt det, som man er bange for som barn, monstre under sengen...
De findes.
Det er nyt for mig, men burde du ikke græde eller tisse i bukserne?
- Mitchell gjorde det her mod dig. - Ved du, hvad han er?
Vent lidt... Kom her.
Du godeste, en varulv! Uhyggeligt.
Hej! Vi har bacon i køleskabet, som bliver dårligt...
- Gæt, hvem jeg mødte. - Yoko Ono?
Nej, Lauren. Jeg gemmer mig i en kælder eller ude i skoven-
- men du køber en flaske vin og en pakke kondomer.
Hvorfor skal vi prøve føre et normalt liv-
- når du forvandler vore venner til monstre?!
For pokker! Vi kendte hende. Du lod mig gå til hendes mindegudstjeneste.
Hvordan tror du, at jeg har overlevet i 100 år?
Man kan ikke flygte. Jeg har ingen fridage, som du har.
- Det er sådan her, jeg er. - Hvorfor prøver vi så?
- Hej! Undskyld. Har du lige vasket? - Det gør ikke noget.
Vil du tage en drink med mig? Jeg vil ikke udskyde ting mere.
Jeg har udskudt det længe. Det lød sjovere ude på toilettet.
- Så skidt da. - Fedt!
Så ses vi senere.
Herregud!
Owen... Vær ikke bange.
George? Det er Owenl
George?
Det er Owen!
Mitchell?
- Fjernsynet er tændt. - Han er måske gået.
Hallo! Jeg ringede på døren!
- Du kan vente i bilen, Janey. - Nej, jeg vil blive her.
Skal jeg slukke fjernsynet?
- Sagde du noget? - Hvad?
- Sagde du noget? - Nu hører du vist spøgelser.
- Skal du kigge på hanen? - Ja.
Det tager noget tid. Vent i bilen.
Jeg vil ikke gå glip af at se dig reparere noget.
Jeg kan ikke sådan noget.
Hej. Hvad?
- Hej... - Vi ringede på, men ingen åbnede.
- Det er fint. - Jeg fik din sms om hanen.
- Hanen? - Ja, du sendte en sms om hanen.
Nemlig... hanen!
Hvor dumt af mig at bede dig komme, når jeg ikke var hjemme.
- Det her er min partner, Janey. - Janey?
- Harris. Hej. - Goddag.
Jeg kommer tilbage og kigger på vandtanken.
- Jeg kan komme, når I er ude. - Der plejer altid at være en hjemme.
- Så kommer jeg senere på ugen. - Det var hyggeligt at møde dig.
Farvel.
- Annie... - Jeg ville bare forklare det!
Du ved ikke, hvordan han ville reagere, men jeg vidste det!
Hvis han så mig igen, så... Men han kunne ikke se mig.
Nu har han en anden.
Nu kysser hun ham og ser på, når han barberer sig og griner.
Jeg har det samme tøj på, som jeg døde i. Jeg får ingenting!
Hun får ham, og jeg får... Jeg får jer.
Da jeg blev...
Da jeg mistede alt, løb jeg væk.
Jeg mødte Mitchell, og siden mødte vi dig.
Jeg havde stort set accepteret det, der var sket med mig.
Og... så så jeg hende.
Min ekskæreste. Hun havde mødt en anden.
Det var så... brutalt.
Jeg ved, hvordan det føles.
Det føles, som om man mister alt endnu en gang.
Hvordan skete det?
Vi var på ferie i Skotland. Stedet, hvor vi boede-
- lå tæt på en slugt.
En aften ville jeg gå en tur.
Jeg har aldrig været så bange. Det væsen var...
Jeg husker, at jeg kiggede på den og følte mig fornærmet.
Det væsen i denne verden... Det føltes... bare forkert.
Angreb den dig?
En fyr, en af de andre gæster, var gået med ud og...
Han blev dræbt.
Den flåede hans hals og brystkasse ud.
Derovre! Skynd jer!
Jeg fik kun nogle rifter. Jeg overlevede.
- Præcis som mig. - Ja. Hurra for os.
Hvorfor kunne Owen ikke se dig?
Jeg ved det ikke.
Chokket forårsagede måske et tilbageslag for mig.
Som et tilbagefald?
Der er så meget, jeg ikke forstår.
Hvad synes du om hende? Om Janey?
- Hun er... orange. - Hun arbejder i et solarium!
Hun synes, at det er flot. Hun ser fjollet ud.
Du er meget pænere og meget sødere.
Og meget mere død.
Er det her et tretal eller et femtal?
- Et tretal. - Beccas håndskrift er håbløs.
Hvis hun gav mr Davis medicin klokken tre, så skal han have dem nu.
Hvis hun gav dem klokken fem, så skal han have dem klokken ti.
- Spørg hende. - Hun svarer ikke sin mobil.
Hun gik ud med din ven... ham den flotte.
- Hvor gik de hen? - Ingen anelse.
Det var jeg ret ligeglad med.
Står der en anden mand, så kan jeg ikke tisse. Det er dumt i min alder.
Fortæl noget pinligt om dig selv.
Først for et halvt år siden-
- holdt jeg op med at ringe til min ekskæreste, når jeg var fuld.
- Det burde jeg ikke have sagt! - Jo, det er sødt og ihærdigt.
Virkelig sødt... jeg sidder med opkast i håret og skriger: "Gavin!"
Hvordan går det med dit røgfrie liv?
Lkke så godt. En gang ryger, altid ryger.
Hvorfor kæmpe imod?
Vil du følge med mig hjem? Min værelseskammerat er ikke hjemme.
Kender du hende?
Må jeg sidde ned?
Vil du ikke præsentere mig? Mitchell og jeg datede. En gang.
Det var en slags date. Hvad taler I om?
Med mig talte han om, hvordan verden fungerer.
Han tog dig da med i byen. Vi drak vin og spiste chips hos mig.
- Jeg har set dig før. - Jeg var i avisen for nylig.
- Ja, jeg har set dig på et billede. - Rejs dig op.
Jeg vil se, når hun opdager det. Du virker flink.
Vi kan hygge os senere.
Jeg mødte din behårede ven. Jeg ville have suget hans blod.
Hvad vil du? Har Herrick sendt dig?
Du forlod mig! Du trak mig ind i det her og så forlod du mig.
Jeg var omringet af fremmede, da jeg vågnede. Du burde have været der.
De har sendt mig videre som et forældreløst barn.
Undskyld.
Kom med mig. Vi kan flygte fra dem.
Man kan ikke komme væk fra dem.
- De undgår små byer. - Herregud!
Tror du, at jeg vil reddes?
Vi kan redde hinanden. Det er det, jeg forsøger...
Du fatter det ikke. Jeg vil dræbe. Deres blod skal løbe ned ad min kind.
Jeg vil se deres ansigt, når de indser det.
Jeg vil dræbe mine forældre.
De skal vide det. Herrick vil give folk et valg.
Jeg synes, at vi skal tage deres verden.
Jeg vil rive deres børn i stykker.
- Tak. - For hvad?
Du kan ikke vælge dem i stedet for os. Så mister du alt.
Vi gør alt, hvad der skal til. Vi slæber dig tilbage!
Har du det godt? Hvad handlede det om?
Ja... jeg tager hjem.
- Nå... Fint nok. - Det er bedst sådan.
Er det på grund af det, jeg sagde om min ekskæreste?
- Det handler om mig, ikke om dig. - Det har jeg aldrig hørt før sex.
Det må være en ny rekord.
Undskyld. Skal jeg følge dig ud til taxierne?
- Nej, det behøver du ikke. - Jeg vil sørge for, at du er tryg.
Fint. Jeg skal bare på toilet.
Lauren?
Det er jeg. Det er George.
Slemme hund.
Nej, hun er der ikke.
Herregud! Ring efter en ambulance!
Det er Mitchell. Godt, kig på mig.
- Sikke en rørende scene. - Hvad har du gjort?!
- Rolig. Lad hende suge dit blod. - Kig på mig, Becca.
- Han redder dig, skatter. - Kan du redde hende?
- Jeg kan ikke. - Hun mister bevidstheden!
- Hun bliver snart organdonor. - Gør noget, Mitchell!
- Mitchell! - Nej, ikke en til. Jeg kan ikke.
Du er skyld i det her.
Du forvandlede mig. Det her er din skyld.
Undskyld, undskyld!
Hun overlevede ikke.
Er det sådan her, det ender?
De forbinder hende til dig og dig til Lauren.
Alt afsløres, og vi mister alt.
Nej. De har deres metoder. Kom.
- Hvad mener du? - Vi har eksisteret i tusindvis af år.
Tror du, at det her er første gang?
Vi eksisterer overalt.
Vent her. Jeg prajer en taxi.
Mitchell!
Det begynder snart. Det er tid til at beslutte sig.
- Jeg vælger dem. - Det var en skam.
Vi ses.
Og din lille hund.
Jeg havde glemt, hvordan de andre er. De er rovdyr.
De består kun af sult og raseri.
Tænk, hvor hårdt det må være for ham ikke at være sådan.
Burde han have reddet hende?
Det gjorde han.
Vi burde gå ud, ned til pubben. Det har vi godt af.
- Jeg vil blive hjemme. - Nej.
- Jeg tager lige noget tøj på... - Jeg vil blive hjemme nu!
Undskyld.
Jeg er tryg her. Der er monstre derude.
Når det kun er os tre, er det, som om de ikke kan røre os.
Fint.
I næste afsnit:
George? Jeg ved, hvad du er!
Vi behøver ikke suge blod. Vi kan bare... lege.
- Mine venner... - De vil aldrig forstå dig.
Hans-Jørgen Burkal www.broadcasttext.com